Na celostátní Hospodský kvíz se letos přihlásilo sto padesát týmů, které se v průběhu července utkaly ve čtyřech hlavních kolech. Skóre získané z jednotlivých kvízů organizátoři postupně sčítali, atmosféra byla tedy napjatá až do konce.
„Je to udělané tak, aby do poslední chvíle nikdo nevěděl, kdo vyhraje. Bylo to letos velmi vyrovnané, takže nikdo nemohl tušit, že zvítězíme. O to byla pak ta radost větší,“ popsal s nadšením v hlase Michal Peterka, kapitán vítězné sestavy All In. Svoje nejbližší soupeře za sebou šampioni nechali o jediný bod.
Na nejvyšší stupínek v soutěži tato parta vystoupala už podruhé. „A to se říká, že dvakrát nevstoupíš do stejné řeky. Náš výkon měl ale stoupající tendenci a dokázali jsme se do poslední chvíle soustředit,“ pochválil výkon blanenské skupiny její člen Bohumil Hlaváček.
KVÍZ: Jak byste uspěli v hospodském kvízu? Zkuste si zahřívací kolo![]() |
Co musel tým All In zvládnout, aby se mohl pyšnit trofejí pro nejlepší tým populárních pubkvízů? Například zvládnout na závěr kategorii s názvem iKnow, v níž skupiny dostávají nápovědy, podle kterých mají uhádnout správnou odpověď.
„Shodli jsme se, že jedna z otázek byla naprosto geniální,“ rekapituluje Hlaváček. „Ze zadaných slov ‚poval manžela‘ jsme museli udělat název města v Česku, které má devět tisíc obyvatel. Strašně dlouho jsme nad tím přemýšleli,“ napíná.
Celý tým si tak lámal hlavu nad možnými variantami řešení, až je napadlo slova prohodit, a nakonec nahradit podobnými výrazy. „A tak nám z toho vznikla Chotěboř. To byla bomba,“ chválí člen vítězného týmu.
Ve skupině musí panovat důvěra
Blansko a jeho All In reprezentovaly letos na mistrovství republiky dva týmy, jejichž sestavu má na svědomí kapitán Michal Peterka. „Znám ty lidi už dlouho, a tak mám přehled o tom, kdo co ví. Snažím se sestavit to tak, aby se obsáhlo co nejvíc témat, která se v kvízech mohou objevit,“ řekl. Sám sebe letos do elitního týmu přitom nevybral.
150 družstev |
Peterka prozrazuje, že taktika na pubkvíz přišla v All In s časem a zkušenostmi. „Když jsme začínali, tak jsme na prvním kvízu věděli všichni stejné věci, takže to dopadlo samozřejmě špatně. Jednu otázku jsme věděli všichni a další nikdo. Takhle to šlo celý kvíz, takže jsem tušil, že to musíme udělat nějak jinak,“ směje se Peterka.
Ve skupině panuje mezi členy naprostá důvěra, která je mnohdy klíčová. „Když se stane, že odpověď na otázku ví jenom jeden z nás, tak mu ostatní plně důvěřují. Nic si vzájemně nevyčítáme,“ doplňuje Hlaváček.
Při soutěži sedí tým u jednoho stolu a jedinými pomůckami jsou papír a tužka. Jakékoliv moderní technologie včetně telefonu jsou zakázané.
„Pro náš tým něco takového jako podvádění nepřipadá v úvahu. Soutěž je postavena na tom, že ji hrají seriózní lidé,“ podotkl Hlaváček. Kontrola na soutěžích stoly neobchází, vše je o vzájemné důvěře.
Že jsou členové All In sehraní i mimo soutěžní pole je pro Hlaváčka důležité. „Je nás dohromady asi dvacet pět a za ty roky se z nás stala skvělá parta lidí, která se schází i mimo kvízy, známe se navzájem a stala se z nás druhá rodina,“ libuje si.
V kolektivu si váží každého hráče, jednoho však přece jen vyzdvihuje o něco víc. „Máme tam jednoho mladého kluka, který nemá vysokou školu, ale je extrémně inteligentní. Má neskutečný všeobecný přehled,“ líčí.
V osmičlenné skupině mají pouze tři lidé, včetně Hlaváčka, vysokoškolské vzdělání, které podle něj v kvízech nezaručuje úspěch. Bok po boku tak u jednoho stolu sedí třeba instruktor autoškoly, živnostník nebo fotbalový rozhodčí.
Podle Peterky byla výhra jen třešničkou na dortu celé události. „Měli jsme jistá očekávání, ale nebylo to tak, že kdyby to nedopadlo, tak bychom byli nespokojení. Náš tým má výrazné kvality, o kterých samozřejmě víme, a proto máme i jisté cíle. Ale hlavní je pobavit se a užít si skvělou zábavu s lidmi, kteří hrají s námi i proti nám,“ bilancuje.